Kalėdos yra neabejotinai didžiausios metų šventės, kurių laukia tiek maži, tiek dideli. John Dorrah pamena, kaip vaikystėje jis su seserimi nekantriai laukė švenčių, kurių metu visa šeima ne tik susėsdavo prie bendro stalo. Jo šeimoje, kaip ir daugelyje kitų, pasiruošimai vyko tikrai ne vieną dieną.
Tačiau kai John buvo šešeri jo mama Kalėdų išvakarėse išėjo keletui valandų nieko nepaaiškinusi. Kai vaikai klausė tėvo, kur yra jų mama, jis atsakydavo,, kad jai kažko pritrūko parduotuvėje ir ji turėjo trumpam išeiti. Sekančiais metais tai pasikartojo, tačiau John į tai neatkreipė per daug dėmesio. Tačiau kai tęsėsi kiekvienais metais ir vėliau, berniukui kilo įtarimas, kad mama kažką slepia.
Pati ji niekada nepaaiškindavo, kur ji išeidavo keletui valandų. Darbšti moteris kiekvienoms Kalėdoms būdavo pasiruošusi jau prieš keletą dienų, tačiau jai vis kažko “pritrūkdavo” tuo pačiu metu kasmet Kūčių pavakarę. Nors John ir kankino nežinia, jis nieko su tuo negalėjo padaryti – jo mama prisiekusi laikė savyje kažkokią paslaptį.
![](https://patinka.net/wp-content/uploads/2021/05/mociute-kaleda5.jpg.webp)
Po daugelio metų John mama mirė, o kartu su visais užuojautos laiškais iš draugų ir giminaičių vyras gavo ir laišką iš nepažįstamo žmogaus. Jame prisistatė pora – Robert ir Nellie, kurie labai gerai pažinojo jo mamą. Pirmą kartą apie šiuos žmones sužinojęs John perskaitė jų laišką ir tiesiog neteko amo. Jame pagaliau buvo atskleista jo mamos Sue viso gyvenimo paslaptis.
“Brangus John,
Mes norime pareikšti didžiausią užuojautą dėl mamos mirties. Norėjome perduoti, kad nuoširdžiai ją mylėjome ir vertinome ilgus metus. Ši moteris dėl mūsų šeimos ištisus metus darė labai daug gero. Su Sue susipažinome, kai kartu dirbome. Ji žinojo, per kokius sunkumus turėjo praeiti mūsų šeima. Kasmet per kūčias Sue atvykdavo pas mus į svečius persirengusi Kalėdų bobute. Kasmet ji atvykdavo nešina maišu dovanų mano vaikams, kuriems tai buvo didžiausias metų įvykis.
Per daugelį metų ji padovanojo mūsų mažiesiems drabužių, žaislų, mokymosi priemonių, saldainių. Žinome, kad jūsų šeimai yra dabar labai sunkus metas. Mes taip pat nuoširdžiai gedime dėl tokio nuostabaus žmogaus netekties. Mes labai mylėjome tavo mamą, todėl norėjome tau papasakoti, kokio gėrio šviesulys ji buvo mūsų šeimai ištisus dešimtmečius. Mes prisiminsime ją visą gyvenimą. Tu galite didžiuotis, kad tokia nuostabi moteris buvo tavo mama.
Su meile,
Nellie, Robert ir vaikai.”
![](https://patinka.net/wp-content/uploads/2021/05/mociute-kaleda9.jpg.webp)
John labai nustebo sužinojęs pagaliau tą paslaptį, kurią taip kruopščiai slėpė jo mama. Nors vyras iš pradžių nesuprato, kodėl ji slėpė tokį nuostabų dalyką, vėliau jis prisiminė, kad jo mama niekada nebuvo ta, kuri pasigirs savo darbais. John džiaugiasi žinodamas, kad jo mylimas žmogus paliko didelį ir neišdildomą pėdsaką ne tik jo, tačiau ir kitų žmonių gyvenimuose.
Sue niekada nereikėjo nei palaikymo, nei pripažinimo, nei patapšnojimų per petį. Ji žinojo, kad daro gerą darbą ir jai viduje to suvokimo užteko. Ši atskleista paslaptis jam priminė, kad didžiausi ir geriausi geri darbai vyksta tyliai, kai niekas nemato. Jo mama buvo gerumo įsikūnijimas ir jis didžiavosi galėdamas papasakoti savo istoriją tūkstančiams žmonių.